Min kære søn Travis. Som du kan se –
– har jeg lært at læse og skrive siden sidst, jeg så dig.
Hvornår var det?
Nå, i hvert fald er det længe siden.
Du var jo aldrig så god til at læse og skrive, som du var til at skyde.
Så du har vel fået en stakkel, en pæn dame eller et barn –
– til at læse brevet højt for dig.
Som tiden går, begynder en mor at bekymre sig for sine to drenge.
Er de gift, pløjer de deres egen jord?
Eller giver de sig stadig af med at spille og stjæle heste?
Julen nærmer sig.
En tid med bjældeklang over vej og sti, og familier, som samles.
Og det er på tide, du får den skat, din far fik ud af guldminerne.
"Så jeg vil gerne have, at du får fat i din bror Moses –
– som forresten ikke har talt med mig –
– siden jeg slap hans stjålne heste løs.
Og jeg vil gerne have jer begge til at komme hjem. Kærlig hilsen mor."
Du er ikke så god til at læse, knægt.
Tag pengene med hen til skolefrøkenen og få dig nogle timer.
I skal ikke genere Travis, gutter. Han er Vestens hurtigste skyder.
Undskyld mig, de herrer.
Behold småpengene.
– En fjer. – En slikkepind.
Rimelig handel. Ærlig indianer.
– Hej, Travis! – Er du her endnu? Du skulle i skole.
– Gør du stadig, hvad din mor siger? – Ja, og det vil jeg altid gøre.
EFTERSØGT: BLACK JACK
Slip mig nu fri. Mor og far kan ikke klare sig uden mig.
Det vedkommer ikke mig, skattepige.
Hej, denne vej!
Har du en god grund til at standse mig? Jeg er Black Jack.
Jeg er blevet overfaldet. Han tog min hest. Han var hurtig.
– Og rå. – Hvordan så han ud?
Han var hurtig på aftrækkeren. Han sagde, han var den bedste.
– Ingen er bedre end mig. – Han hed Dakota, og han tog den vej.
– Hvor? – Her!
– Tak. – Tag hans hest og rid hjem.
– Hvad skete der? – Ikke noget særligt.
Det er sikkert varmen. Du fik lidt solstik.
Jeg er den bedste! I hele USA!
– I hele ... – Ja, i brummen med dig.
Sammen med Dakota, Mortimer, Kansas Kid og hele bundtet.
Stop den larm. Det her er alvorligt!
Sam Stone er skyldig i bankrøveri, kidnapning, fredsforstyrrelse –
– hestetyveri og manglende indbetaling af skat.
– Tag ham, hvor det gør mest ondt. – Tag hatten af ham, Harvey.
"Og Herren sagde: Jeg er opstandelsen.
Den, der tror på mig, skal leve, om han end dør."
– Er du troende, Sam Stone? – Hold kæft!
Væk med sig! Du afbryder præsten!
Vis lidt respekt for en døende mand. Slip!
– Klar... – Du ødelægger mit sigte, køter!
– Fart på, Stone! – Du er anholdt!
– Hvem er du? – Din eneste ven, tilsyneladende.
Jeg befrier dig, og vi tager hver sin vej.
4000 dollars.
Stone kan ikke være så meget værd.
Du må være gået glip af postyret i byen i morges.
En skurk befriede ham og gav mig et sæbeøje.
– Det er jeg ked af. – Jeg ville tage mig i agt for Stone.
Jeg leder efter en dusørjæger ved navn Moses.
– Ved I, hvor jeg kan finde ham? – Nej.
– Hvor har I fået den her fra? – Det ved vi ikke.
Og hvis der ikke var andet, så smut hellere.
– Han er mindst ... – Ham, der er så stor som en bjørn?
– Ja, det er ham. – Vi kender ham ikke, Joey!
Sherif, det er jo ham, som bor i skuret på Dusty Peak.
– Jeg var ved at vinde. – Ja. Tak, Joey.
– Hvem spørger? – Jeg er hans bror.
Han bliver nok glad for at se dig.
Det var som ... Fem af de hårdeste forbrydere, som findes.
– De var ikke nemme at få fat på. – Du vil vel have dusøren.
200 for hver, gange fem ... Det bliver 600 dollars. Nu skal jeg ...
Du skal ikke tage mig ved næsen!
Fem mand og 200 dollars for hver, det bliver 750!
750 ...
Din bror leder efter dig.
– Min hvad? – Spørg ham. Jeg var her ikke.
– Jo, du var ... – Fortæl ham det, Joey!
Der var en fyr her, som sagde, han var din bror. Jeg sagde, at ...
Rolig, Moses. Slip lille Joey. Du har aldrig fortalt, at du har en bror.
Det har jeg heller ikke. Og hvis han kommer tilbage, så skyd ham!
– I fortalte vel ikke, hvor jeg bor? – Nej...
Undskyld. Jeg var ved at tage den med mig.
Og jeg var ved at vinde!
Far!
– Hvordan går det, far? – Hop op, Junior og Jessica.
– Hvor mange har du slået i hovedet? – Hvor længe bliver du hjemme?
Hvor mange måtte til lægen? Far, se lige min pony.
– Er det sådan, du gør det? – Se engang, far.
Du spytter og slår! Hvad skal børnene mon blive til?
– Dusørjægere. – Hvad med hestetyve, far?
Det siges at være forbudt.
– Jeg går ovenpå. – Også mig.
Hvem har spist mine bønner?
– De er næsten færdige. – Jeg er sulten nu.
– Herren siger, tålmodighed er en dyd. – Derfor sulter alle i Bibelen.
– Moses Junior har luft i maven igen. – Det skal du ikke bekymre dig om.
Lægen gav mig den her medicin, men han vil ikke tage den.
Moses ...
– Ja? – Er det sandt, du har luft i maven?
– Skulle du drikke alt det? – Husk nu: kun en skefuld.
– Det lyder bedre allerede. – Fangede du alle skurkene?
Se engang.
– Det rækker knap nok til jul. – Sam Stone?
Hvem har givet dig det?
Jeg fik det i byen. Der er 4000 dollars i dusør på ham.
Dem kunne vi virkelig bruge. Vi har brug for skolepenge –
– til Jessica og Zachariah, som vil på college i Boston.
Elizabeth og Sarah vil læse kreative fag. Mary Lou vil studere fotografi.
Jesse og Mark skal i børnehave, og Junior skal have ekstra hjælp.
De har kun brug for at lære at ride og skyde.
Moses, det er 4000 dollars. Det er dit arbejde!
– Sam Stone er ikke mit arbejde. – Hvorfor ikke?
– Fordi jeg siger det! – Er det, fordi han er meget hurtig?
– Hvad ved du om det? – Jeg ved, hvad du ved:
– Én mand er hurtigere end alle andre. – Din bror. Onkel Travis!
Han har stillet træskoene! Jeres onkel Travis er død!
Men hvis han nu var i live, kunne I to være partnere.
Partnere? Aldrig!
Altså, hvis han var i live ... Men han er død.
– Hvordan døde han, far? – Vil I have alle detaljerne nu?
– Hvordan døde han? – Ja, hvordan døde onkel Travis?
Blodtørstige unger. Lad mig se ...
En dag var Travis' held brugt op.
Han forelskede sig i en pige, som var lovet bort til en, som hed Ringo.
Så Travis og denne Ringo bestemte sig for en duel.
Ved solopgang skrår den unge Travis over –
– og begynder at gå ned ad hovedgaden.
Men pludselig opdager han, at han har glemt sin skyder.
Og så?
Det tog Travis sig ikke af. Han fortsatte lige mod sin modstander.
Med sit idiotiske grin.
Men Ringo var ikke tabt bag en vogn. Han greb ham i struben –
– og begyndte at kvæle ham. Kvæle ham, strangulere ham ...
Indtil det var forbi med stakkels unge Travis.
– Er bønnerne ikke færdige endnu? – Janie, de bønner var rigtig gode.
– Godt at se dig, storebror. – Sig, det er løgn.
– Unger, hils på onkel Travis. – Hej, onkel Travis.
– Den hurtigste skyder i Vesten. – Han er blevet vækket til live.
– Flere bønner, Travis? – Ja tak.
Her. Hvem har levnet to bønner?
Mor siger, det er en synd at levne mad på tallerkenen.
Han kom lige før dig. Vi ville overraske dig.
– Det virkede vist! – Hvornår tager han af sted?
Sig ikke sådan til din bror. Han tog oven i købet det her med.
Far, skal du og onkel Travis fange den grimme mand sammen?
Siden Travis så mirakuløst er livet op igen, må du holde, hvad du har lovet.
Far holder altid, hvad han lover, mor.
Tag en portion til, Travis.
Moses, spis nu. Du har bedt om at få mad i en halv time.
I to har sikkert meget at snakke om.
– Drikker de bønnerne? – Det ser sådan ud.
Mor, onkel Travis vil snakke med os.
Hør her. Det bliver en lang rejse.
Som overkortlæser må du sørge for, at få alle dertil til jul.
Os alle sammen hjemme hos bedstemor for første gang ...
Sikke en velsignelse. Ved Moses det her?
Han vil ikke med hjem til mor, efter hun har anmeldt ham for hestetyveri.
– Hvordan vil du så få ham dertil? – Hvem ved?
Hvis han følger efter Sam Stone, finder jeg nok på noget.
Snip, snap og glædelig jul!
– Det er godt at være sammen igen. – Vi er ikke sammen igen.
En gammel ven sagde til mig, at kun én ting betyder noget:
Fred og fordragelighed, som jeg havde, før du kom tilbage.
Men jeg gav dig tippet om Sam Stone, og jeg tænkte at ...
Lad være med det. Bare hør efter.
Kun én af os bestemmer her, og det er mig.
Alle de kedelige småbyer her –
– forandrer sig ikke. De bliver ved med at være, som de er.
Og så snart vi har fanget Stone, forsvinder du.
– Ja, storebror. – Hold op med at kalde mig storebror!
– Ja, så bare bror. – Bare store!
– Arbejder I to sammen? – Nej.
– Jep. – Ved du noget om, hvor han er?
– Nej. – Typisk.
Ingen ved, hvor han er. Han dukker op, hvor man mindst venter det.
Se engang!
Hvis tårnet slår dronningen, er der skakmat.
– Kom. Vi har ikke tid til skak nu. – Tårnet!
– Og du var ved at vinde, sherif. – Det ved jeg!
Du burde have fået skoet din hest, før vi tog af sted.
Han er snart færdig. Jeg kan vente her, mens du henter provianten.
Du henter provianten, mens jeg venter her.
– Du bestemmer. – Det kan jeg lide.
– Proviantbutikken ligger derhenne. – Gør den det?
Sådan skal det gøres. Da han begyndte, fik han den kun hertil. Hej.
Så, de damer. Klar, parat ...
Der var tyvstart! Kom tilbage!
Slyngel! Hvad har du at sige til dit forsvar?
– Skal du bide? – Pas lige på. Er du gal?
Eller går du og drømmer?
Det er en femtommers stok.
Din slemme mand!
Gå til side!
Lad mig komme ind. Jeg må tage mig af mine dyr.
Men du må se på min høne.
– Hvad er der galt med den? – Den lægger firkantede æg.
Dumme, mr. Dodge!
– Skal vi to ikke giftes? – Flyt dig fra min dør.
Vi har ikke bidraget til hendes dyrefond, Dodge. Hvad med den her?
Hej med jer.
– Hej! Herovre. – Lad os give den fyr en lærestreg.
Ja, det er en femtommers stok.
– Fräulein... – Danke schön.
Hej, du!
– Har du et problem? – Vi har 30 kugler, og du har seks.
Det kan jeg lide. I vil have en duel.
– Han er ikke så dum endda. – Jeg vil ikke bruge min overlegenhed.
Det er uretfærdigt. Lad os hellere lægge våbnene og tage en nævekamp.
– Vi har ikke tid. Har vi vel? – Nej, min kone har en kalkun i ovnen.
Kalkun i ovnen. Min bror venter også på mig. Parat?
Godt.
Hvad sker der? Jeg hørte et skud.
Du hørte fem skud.
Siden I går med til at lægge våbnene, kan vi tage nævekampen.
– Er du sikker på, du vil det? – Kunne du ikke hente min bror?
– Hvor er han? Jeg kender ham ikke. – Hos smeden. Den store, sure mand.
Og når du nyser. Tag denne til dine fødder!
Nu ikke så kæphøj, min ven. Nu skal du få. Værsgo!
Mister ...
– Din bror er i slagsmål. – Det kan jeg tænke mig.
Kom her og gør et væddemål ...
– Må jeg tage et billede af Dem? – Din bror kommer til skade!
Russel Pyle, kunstner fra Boston. Perfekt omslag til min bog:
"Skurke og Lovløse i Det Vilde Vesten."
Tak.
Kontrasten mellem denne due og Deres ... Det er perfekt.
Kan vi gå nu? Der er sikkert ikke noget tilbage af ham.
Jaså? Fint.
– Har du det bedre nu? – Ja ...
Fint!
Gør dog noget.
– Er du klar nu, spøgefugl? – Ja, men ...
– Men hvad? – Smut!
Nej.
Ned med ham!
– Du skulle bare hente proviant. – På æresord, jeg var på vej ...
Hvis du rører dig, skærer jeg halsen over på hende!
Opfør dig som et mandfolk!
– Der er for meget ballade i byerne. – Er I to virkelig brødre?
Jep.
Kan du hjælpe mig med ham? En jæger har skudt ham i foden.
Nå, den ... Ja.
– Ingen brækker min kniv ustraffet! – Du er stærk. Meget stærk!
Hvorfor var du så lang tid om det?
Jeg måtte hjælpe hende med en bjørn. Bridget og Melie inviterede os på te.
– Er der mad? – Ja. Det håber jeg da.
Kun én.
– Deres te, mr. Moses. – Nå ja, te. Fint.
– Schatzi, hold op med det. – "Schatzi" betyder elskede.
Du kalder ham "elskede"?
Han hedder Sha Sioux og tilhører en indianer, jeg er venner med.
Schatzi, vi drikker te! Han hader de små træbjørne.
Vores bedstemor gav os dem, da vi tog til Den Nye Verden.
– Så vi ville huske vores hjemland. – Boede der bjørne hjemme hos...?
På landet er der bjørne. Men vi kommer fra Berlin.
Jeg studerede medicin, da far sendte bud efter os.
Men inden vi kom hertil, døde far af tyfus og efterlod os huset her.
Og en såret puma, som jeg forelskede mig i.
– Hun er altid forelsket i et dyr. – Ja, det kan jeg se.
Se, Schatzi har fundet honningen!
– Vi har brug for en dyreklinik. – Vi har indsamlet 395 dollars.
Mere. 400 med de penge, vi fik ind i dag.
– I bør sætte pengene i banken. – Nej.
Vågn op, syvsover.
De er i sikkerhed her.
Wilhelmina er en hunslange. Godnat, søde.
– De er gode. Hvem har lavet dem? – Tak for teen.
Og tak for de små kager. Nu går vi.
– Fart på, Travis! – Jeg må gå. Vi ses.
Te, kager ... Føj!
– Hellere en tallerken bønner. – Ved du, hvad jeg tænkte?
Hold mig ude af dine tanker.
Mor ville være stolt af dine børn. Ti børnebørn!
Ti? Er det ikke otte?
Martha, Ezekiel, Jessica, Zachariah, Elizabeth, Sarah –
– Mary Lou, Mary Jane, Jess og Moses Junior. Ti.
– Er du sikker? – Ja.
Moses, hvordan mødte du Janie?
– Det er en lang historie. – Du har tid.
Jeg fik øje på hende og friede, og hun svarede ja.
Se. Kan du se lyset derude?
Et lejrbål. Nogen sidder og varmer bønner.
Et lejrbål. Det kunne være Stone!
Vicesheriffen sagde, han dukker op, hvor man mindst venter det.
– Ja, lige derovre, belejligt nok. – Bør vi ikke se efter?
Dusørjagt er ikke så let. Man må opspore byttet, sætte en fælde op.
Og så, hvis han altså ikke har dræbt dig først, tager du ham.
Jeg har nu på fornemmelsen, at vi bør tjekke det. Synes du ikke?
Nej, jeg har en fornemmelse herinde, som jeg snart vil få stillet.
Godt, at du stadig er i live, chef.
Fandt du ud af, hvem der reddede dit liv?
Hvad med Crossroadsbanken, chef?
Hvad er der galt, chef?
Fra klokken 12 i morgen udlåner banken ikke penge mere.
Jeg havde ret, Moses! Det er Stone.
Og han vil røve Crossroadsbanken klokken 12 i morgen.
Må vi aldrig se vores egen mor igen, hvis ikke det er Stone.
Du har været lærenem.
Når du ikke ved, hvad du skal gøre, så stol på dine instinkter.
De fortæller mig, at jeg bør lægge en fælde for Stone i banken.
– Kunjeg lægger fælder. – Fint nok. Du bestemmer jo.
Klokken er snart 12. Det er altid 60 sekunder. Det slår aldrig fejl.
Der går 60 sekunder, fra de bryder ind i banken, til de kommer ud.
Efter 30 sekunder tager de pengene. Så går vi ind.
Så siger du: "Hænderne op!" Vi behøver bare tælle fra 1 til 30.
Nu kommer de.
Stance, kom med mig. I andre går om på bagsiden.
– Hvem skal tælle til 30? – Det gør jeg. Det er let. Vent og se.
– Klar? – Ja.
–Hænderne op! – En, to, tre...
– Jeg troede, jeg ikke kunne tælle. – Måske talte de forkert.
– Klap i! – Okay, du bestemmer.
Hænderne op!
– 60 sekunder? – Hænderne op! Smid jeres våben!
Vend jer om, brødre!
– De begår en fejl, sherif. – Nej, han gør ikke.
Jeg havde Stone lige på kornet. De standsede mig. De er i hans bande.
Min bedstemor sagde altid –
– at der ikke er ret stor forskel på en dusørjæger og en lovløs.
Jeg vidste, I var nogle ballademagere. I er arresteret!
De er i fængsel. Jeg ved det!
Jeg ved altid, når drengene er i fængsel. Jeg håber, de klarer sig ...
Kan jeg få en anden celle? Han snorker.
Ja. Det er ikke et hotel, men vi prøver at behage gæsterne.
Joey er piccolo. Han serverer morgenmad på sengen.
– Får jeg drikkepenge? – Det tager du vel ikke imod?
60 sekunder. Vi skulle tage Stone på 60 sekunder.
Så ville vi få dusøren og tage hjem.
Hør lige efter.
Der er lang vej til bedstemor.
Så ikke noget med: "Er vi der snart?"
Ingen tissepauser, før jeg siger til. Jeg bestemmer her.
– Klap i, Moses! – Så tager vi af sted, børn!
Sådan en som dig ville være blevet spærret inde på et galehus østpå.
Du var blevet lagt i spændetrøje og tvangsfodret med æblemos.
Uden dig ville jeg endelig have fået det, jeg altid har ønsket mig.
Ja, fred og fordragelighed. Se på dig selv, Moses. Du er rastløs.
Du er altid så sur på hele verden.
Du flakker rundt på jagt efter fred, men du har den herinde.
Jeg er bare sur på dig.
Så står vi op. Det er tid til at vågne.
Kom så med jer. Ingen skal ligge og drive.
Godmorgen. Det er på tide at komme af sted.
– Hvor er min dronning? – Her er penge til deres kaution.
– Det er ikke nok. – De sagde 40 dollars.
For hver! Ja, for hver af de desperadoer.
– Det tager en hel dag at skaffe dem. – Så betal bare for den ene. Her ...
Vælg selv. Åbn det bur, du har lyst til.
Beslut dig. Det er ikke en skobutik.
Det er lige meget, hvem du vælger, for den ene af os kommer tilbage –
– og henter den anden lige så hurtigt, som du kan tælle til fire ... eller tre.
Jeg kom ikke bare for at kautionere. Jeg har brug for en stor tjeneste.
– Hvor stor? – Stor!
Du gør tjenesten, og så kommer du tilbage og henter mig.
– Tag den med ro. – Klap i!
– Vi ses, sherif. – Ikke hvis det er op til mig.
– Sherif! – Joey, hvor stod min dronning?
Den stod her ... Nej, her ... Det her er en ordre fra dommeren.
Da fangerne er med i Stones bande, skal de hænges i morgen.
– Stone har taget Schatzi. – Hvad?
Bjørnen. Han vil have alle vores penge for at aflevere ham tilbage.
Jeg får brug for Moses til det her.
– Hvorfor kom du ikke før? – Den slags tager tid.
– Jeg river tremmerne ud. – Skal jeg kravle ud ad vinduet?
Du vækker hele byen! Muren styrter sammen. Det burde være nok til dig.
Gør dig klar. Jeg tæller til tre, og så er du ude.
En, to, tre!
Måske talte du forkert igen.
Find på en anden plan hurtigt. De hænger mig i morgen.
Hænger dig? Hvorfor sagde du ikke det? Det er meget lettere.
Hængninger er min specialitet, som aldrig svigter.
– Du skal ikke være bange, kære bror. – Fri mig for dit kære bror!
Når du har fået mig ud herfra, brækker jeg dig i to stykker –
– som en valnød. Nej, som en jordnød. Som en ...
Jeg mener, du går din vej, og jeg går min!
Travis!
– Hvad er planen? – Jeg skyder rebet over.
Han vil skyde rebet over ...
Husker du mig? Jeg ved, det passer dårligt –
– men kunne du se mod kameraet, når løkken strammes?
Et passende bagsideomslag til min bog, hvor du allerede er på forsiden.
Hvis du ser ind i linsen, eller ind i læsernes øjne, om du vil –
– så kan jeg fange det sidste øjeblik af dit ynkelige og formålsløse liv.
– Har du nogen sidste ønsker? – Ja.
– Hold min hat et øjeblik. – Så gerne.
– Sådan, Ralph? – Ja. Smil nu.
Lad os bede. Herre, lær mig at gøre, som du vil.
Og løft mig over dem, som rejser sig mod mig.
Døm mig, Herre, og skil mig ud fra den ugudelige folkeskare.
Frels mig fra de uretfærdige og svigefulde mennesker.
Du er min styrke. Send dit lys og din sandhed ud.
Lad dem føre mig til dine hellige højder og dine tabernakler.
Jeg overgiver mig til dig, Herre, af hele mit hjerte.
Se i nåde til mig. Hør min bøn.
Lyt til ordene fra dette fortabte får.
Frels mig, og udfri mig til dit fredens rige.
– Bøj dig ned. – Det er flot, Harvey!
Hej.
Jeg burde skyde dig i stedet for rebet.
Klar ...
Forsvind, din skabede køter!
Du er en stærk mand, Moses.
Den bjælke kunne have dræbt en bøffel, men du fik kun et par splinter.
– Hvor er Travis? – Mr. Moses, her er løsepengene.
Hele opsparingen til dyreklinikken.
Jeg har en strålende idé. Hvor er Travis?
Han sover i laden. Det tog hårdt på ham at se dig blive hængt.
Det er næsten ikke til at bære!
Hej.
Ved du hvad? Jeg drømte, du fangede Stone.
Mens du har drømt, har jeg lagt planer.
– Sikke et sammentræf. – Jeg har en perfekt fælde til Stone.
– Han er ikke let. – Ja. Her er det andet, du skal lære.
– Sig frem. – Overraskelse!
– Hvordan skal jeg blive overrasket? – Ikke dig. Overrask fjenden.
Hvordan?
– Hvem er det? – En kalkungrib.
Jeg stoler ikke på dem. Ulve er bedre.
Jeg lytter.
Vi lægger en skyder i tasken med pengene.
Jeg, Bridget og du foretager udvekslingen.
Jeg siger til Stone: "Jeg vil se bjørnen først."
Han vil smile og sige: "Vis mig pengene først."
Så ser jeg på dig og nikker.
– Hvad skal jeg gøre? – Du nikker tilbage.
– Er det alt? – Nej, ikke endnu.
Du tager tasken fra Bridget og går hen til Stone.
– Er du gal? – Du viser ham pengene.
– Så ser han skyderen! – Og det er der, du overrasker ham.
Og så får du chancen for at bevise, at du stadig er så hurtig, som du påstår.
Jeg tager skyderen og stikker den op i fjæset på ham.
Den har været min fars.
– Måske lykkes planen ikke. – Den risiko må jeg løbe.
Er du sikker?
Ja.
– Hvad var det nu, du skulle lære? – Overrask fjenden.
Sikke en overraskelse. Jeg troede, De kom alene, miss.
Og endnu en overraskelse. Ladt er den også.
Den kugle var vel tiltænkt mig. Så er der altså stadig én til dig.
Og fire til dig!
Få gråbjørnen og damen op på vognen.
Så tager vi os af de to.
Hvorfor fire kugler til mig og kun én til charmøren her –
– som bare sidder og ser dum ud. Bare jeg får lov at se dem skyde dig først.
Hvad venter han på?
– Har du travlt? – Jeg nægter at tro det!
I løbet af en eneste dag –
– ser jeg nu døden i øjnene for anden gang!
Hængning var ikke nok, jeg ... Hvor skal du hen?
Jeg prøver at overtale Stone til at slippe os fri.
– Jeg vil bare sludre med ham. – Okay. Men han sludrer ikke så meget.
Hej.
Jeg ... Bang ... Du ...
Husker du mig? Bang ... Du ...
Se ham engang. Det rabler for ham.
Jeg var maskeret. Vi gik hver til sit. Husker du?
Rablende gal!
– Ja, det er mig. – Var det dig, der reddede mit liv?
Det ser sort ud.
– Vi ses. – Din skyder?
Endnu engang tak.
– Hvornår skal vi dø? – Han har udsat det indtil videre.
Folk er ikke altid så slemme, som du tror.
Jeg fortalte ham, at du er en uskadelig familiemand.
At du har en mor, som ikke har set dig i årevis. Og en kone.
– Og 12 sultne børn at forsørge. – 12 sultne børn? Er det ikke 10?
Du har aldrig kunnet tælle.
Skal vi bare glemme Stone og de 4000 dollars?
– Har du et bedre forslag? – Ja, vi graver. Du graver.
Det er nok.
Stop! Du bliver der, til jeg siger: "Så ses vi."
– Ja, "så ses vi". – Fint. Jeg var ved at blive træt.
– Du sagde jo lige "så ses vi." – Senere. Ikke nu!
Hvornår så?
Når Stone kommer forbi her, og det gør han før eller siden.
– Vil han ikke se dig? – Jo, det er også meningen.
Jeg laver mit dusørjægernummer, men med en ekstra finesse.
Når han ikke kan finde dig bag denne sten –
– kommer han gående denne vej lige så dum som en ko.
Og så er det, jeg siger: "Så ses vi."
Og så hopper jeg op og overrasker dem bagfra.
Du har virkelig tænkt, bror.
– Under salviebusken. – Godt fundet på.
Hallo!
Stop!
Jeg tager ham, chef!
– Godt, I kommer. – Jeg håber, du har en god historie.
Som du ser, er jeg ubevæbnet. Jeg blev overfaldet af en eller anden idiot.
– Han tog den vej. – Det skal du ikke tro på, chef.
Det er sandt!
Det er et gammelt dusørjægerkneb. Broren ligger bag stenen der.
I tager fejl. Jeg har skilt mig af med ham.
Se efter. Og skyd for at dræbe!
Kom så!
Det er ingen her. Fri bane, chef!
Bare en påmindelse.
Hvad havde jeg glemt?
"Så ses vi!"
– Hvad var det? – Min hest har luft i maven igen.
"Så ses vi!"
Må jeg ikke nok slå ham ihjel, mens han sover? Han vil ikke mærke noget!
Lige et øjeblik, Stone!
Bare en påmindelse!
Det ser ud, som om heldet endelig tilsmiler mig.
Mit navn er renset, jeg kommer hjem med penge –
– og kan endelig tage på fisketur.
Uden at du bringer uheld over mig. Det er livet!
Moses, mor bor jo ikke så langt herfra.
– Vi bør se på skatten, far efterlod os. – Glem den skat.
Ti stille!
– Alle pengene til Bridget er her. – Far fik kun kul ud af den mine.
– Og det ved du. – Jeg vil nu alligevel undersøge det.
Jeg har reddet dig, og du har reddet os. Nu redder jeg dig igen, Stone.
– Hvorfor gør du det? – Så du stadig står i gæld til mig.
Moses!
Bind den uduelige bandit op, Travis, Vi skal hjem.
Kan du ikke se, at det er mig, dit fjols? Det er Travis, din bror!
Kom nu i gang! Skær mig løs, Moses!
Der kan man bare se. Lykken tilsmiler mig endnu engang.
Solen skinner, du er svinebundet ... Sikke en herlig dag!
Skær mig fri, din lort! Jeg er dit eget kød og blod!
– Det er din skyld, hvis jeg dør! – God jul til dig også.
Din synder! Mor venter os!
– Kom tilbage! – Behold din hat på.
Det bliver meget varmt ved middagstid!
Ja, den vej.
Kom så, mine små kyllinger. Hvor er Junior?
Kom nu, Moses. Vi skal af sted. Mor sagde, vi skulle skynde os.
– Kan du holde på en hemmelighed? – På æresord.
Far fortalte mig engang, at når han ser på en hest, så tænker han på Gud.
– Så tænker han jo altid på Gud ... – Far er ikke nogen tøsedreng.
Han mener bare, at kun Gud kan skabe noget så smukt.
– Kom så, Junior! – Hvem kommer først?
– Jeg vandt! – Og hvad så?
Undskyld mig.
Husker du mig? Det var uheldigt, at du overlevede. Altså for min bog.
Som kunstner må jeg fange virkelighedens øjeblikke.
Så fang den her!
Tak for turen. Hyggeligt at snakke med dig, høvding.
Hvordan kan du lade en mand dø i ørkenen, bundet og uden vand?
Selv en lovløs ville ikke gøre det, og du er min bror.
Mind mig ikke om det.
Vi skal bruge ambulancen. Vi må slippe fuglen fri.
– Så slip den fri. – Ikke her. Vi må op i bjergene.
Nej. Slip den fri her. Så kan vi skyde til måls efter den.
– Ingen skyder, før den er over taget! – Vi har ikke tid til jeres dumheder.
Så skyder vi den dér, hvor den sidder.
– Se der ... – Godt forsøgt, piger.
– Må jeg skyde først? – Vend jer om.
– Vingeskyd den, så vi alle kan prøve. – Nu har jeg advaret jer.
Vi har prøvet at samle en gruppe, men ikke engang sheriffen vil møde Stone.
– Hvordan slap I væk? – Jeg snød Stone.
– Og så fik du ham? – Jeg fik ham!
Og så snød Stone ham. Og det minder mig om...
Hvordan kom du egentlig fri?
Vi fik pengene til jeres klinik tilbage.
Gudskelov! Vil I komme til te senere?
– Nej, jeg kan ikke tåle kiks. – Men det kan jeg.
Telegram til mr. Travis.
– Hvordan ved du, at han er Travis? – Fordi du er Moses.
– Hvordan ved du det? – I er brødre. Det står her.
Klap i, og læs det!
"Leveres til min kære, flotte søn Travis –
– der rejser med sin storebror Moses, som slår en proper næve."
Det er dig, ikke?
"Kære Travis. Skatten venter på jer."
Hun er gal.
"I er de to konger, som følger stjernen. Mor."
Hør hende engang. Jeg sagde jo, at det rablede for hende.
– Moses, vi bør besøge hende. – Du er lige så skør som hende.
– I er alle sammen skøre. – Jeg går over på saloonen.
Jeg går på saloonen. Du fodrer hestene.
Så er det tid at stå op, alle sammen!
– Det er morgen, Junior. – Jeg åbner ikke øjnene.
Hvis jeg holder dem lukkede, kan jeg stadig se den hest.
Er det det, du laver? Jeg troede, du var en syvsover.
Kan du ikke se fars ansigt for dig, hvis han får den hest til jul?
– Jo. Han elsker jo heste. – Kan jeg tage tilbage og hente den?
Vi er ikke kommet langt. Jeg kan hente den og møde jer hos bedstemor.
Og hvordan vil du betale for den?
Det her er bedstemors brev til Travis. Vis dem den del, hvor der står:
"Det er på tide, du får den skat, din far fik ud af guldminerne."
Tak, mor.
Vi fik ikke skudt til måls i går. Små dyr er sværere at ramme.
Det er sjovere med de større dyr. Ikke, drenge?
Vi har ikke tid til at være målskiver. Vores mor venter os.
Måske når vi kommer tilbage. Ikke, Moses?
Deres mor venter dem. Hvor er det sødt!
Det lader til, hun bliver skuffet.
Hør her, stinkdyr. Ingen skal sige til mig, at min mor bliver skuffet.
Især ikke når jeg rent faktisk tror, hun vil blive skuffet.
Men det har du ikke ret til at sige. Det er forbeholdt mig.
Er du med, stinkdyr?
– Er du med, spurgte jeg? – Jeg er med!
– Hvad? – Sæt dig.
Det tredje, du skal lære:
– Vi venter. – På hvad?
– På at Stone tager næste skridt. – Nå ja. Klart.
Det her er sikkert i orden. Men jeg må spørge min chef først.
Familiegenforening? Fint. Så bliver din far glad.
– Du kan betale efter jul. – Tak.
– Du har vel en lang rejse for dig. – Nej, bedstemor bor to dage nordpå.
Midt i El Valle ... Grande.
Hjælp mig med din hest, knægt.
Måske havde brødrene alligevel ret med hensyn til den skat.
Jeg rider derop og undersøger, hvad den gamle ligger inde med.
Vent på mig i lejren.
Vidste du, at din chef er Sam Stone?
Han vil tage bedstemors skat. Jeg må advare min far!
Du bliver her, knægt!
– Moses ... – Klap i!
Gyng videre. Vi må følge hans spor, ikke hans skygge.
– Vi må bruge overraskelse. – Der blev I nok overraskede!
Rejs jer langsomt op.
Smid jeres våben.
– Nej, ikke mit hoved! – Han har netop fået stingene ud.
I skal slet ikke bekymre jer.
Du store kineser!
– Moses ... – Hvad er der nu?
– Jeg ville bare ... – Lad være. Læg dig til at sove.
Julen nærmer sig. Lad os glemme Stone et øjeblik og besøge mor.
Nu rabler det vist helt for dig.
Stone må fortælle en dommer, at vi ikke er med i hans bande.
– Vi er erklæret lovløse. – Jeg ville bare lige høre.
Det kunne være far. Eller det kunne være Stone.
Jeg må se nærmere efter i morgen. Vi må sove her, gamle dreng.
– Er kaffen færdig? – Du sov, som om du var død.
– Jeg hørte ingen hane gale. – Jeg har spist den.
Far?
Moses, se.
Junior! Hvad er der sket?
– Hvad laver han herude? – Hvem ved? Det ligner ...
Det er et slangebid.
Klapperslange. Vi må få ham væk herfra meget hurtigt.
Kæmp imod. Du må ikke give op, min dreng.
Junior er blevet bidt af en klapperslange!
Kom her med ham.
Modgiften, vi har brugt på rævene, virker måske også på ham.
– Hvor er den? – Hent den i laden.
Rolig, Moses.
Vi må vente og se, om den virker.
– Virker en modgift ikke altid? – Det er længe siden, han blev bidt.
Onkel Travis er den hurtigste.
Men du er den stærkeste, far.
Han talte.
Drengen talte!
– Hvad sagde han? – Onkel Travis er hurtigst, og jeg ...
Moses, Bridget!
Han er uden for livsfare.
Tak. Selvfølgelig er han uden for livsfare. Han er min søn.
Min store dreng! Sin gamle far op ad dage.
Hvad pokker lavede du derude, Junior?
– Han gjorde det, jeg bad ham om. – Er du skyld i, at han var derude?
Planen var, at Junior og hele familien skulle mødes hos mor.
Du og dine åndssvage hemmelige planer!
Fjern dit kadaver fra mit åsyn, før jeg kvæler dig!
Hvis du bliver stående, banker jeg livet ud af dig!
Stop nu, far. Hør på mig.
Stone er på vej til mor for at få fat i skatten!
Jeg var derude for at finde dig og advare dig.
Det er min skyld, at han fik det at vide. Det er min skyld.
Onkel Travis og far, I må fange ham, før han gør bedstemor noget!
Jeg har jo ikke engang mødt hende endnu.
Hvordan bærer du dig ad, din sjover? Du snor dig ud af alt.
Junior, du bliver her –
– til jeg kommer og henter dig, Janie og alle de andre hjem.
Sjover!
Bare rolig.
– Han er egentlig ikke så slem. – Hvad med dig?
– Er du en skurk? – Tja ...
Rolig! Han er lidt anspændt. Faktisk, så er jeg ...
Mor er vist hjemme, Moses. Der er tændt op.
– Og Stones hest står udenfor. – Hvorfor skyder han ikke efter os?
– Han kunne godt ramme derfra. – Måske sover han?
Han skyder ikke, fordi han har bundet mor og venter på, at vi går i fælden!
Med ét skud får han mors skat og slipper for dig. Hvad gør vi nu?
Når to partnere jagter et usselt svin, som gemmer sig bag et gidsel:
Gør det modsatte af, hvad han venter. De to partnere går hen til døren.
Den store partner slår døren ind, mens den hurtige snydepels skyder.
Ja, han forventer nok ikke, at vi er så dumme. Kom så.
– Lige et øjeblik. – Bliv ved med at gå.
Hvad nu hvis Stone skjuler sig bag mor med skyderen klar og sigter på mig?
– Det kan jeg ikke slå. – Det er der, jeg kommer ind.
Efter han har skudt på dig, springer jeg frem og gør kål på ham!
– Men vil ikke jeg være død? – Det er dit problem.
Glædelig jul, drenge!
Moses.
Kom herind!
Luk døren, og gå hen til bordet.
Travis! Jeg vidste, du ville komme. Sæt dig!
Søde Travis, sæt dig ved siden af din bror.
Sæt dig, Moses!
Jeg vil se jer sammen for én gangs skyld. Bliv, hvor I er!
Far! Onkel Travis!
– Her er en gave, far! – Hvor er den fin. Tak.
Tag plads, alle sammen.
– Lad nu far spise. – Og Travis.
Ja, vi spiser, før julestemningen tager madlysten fra mig.
Lad os bede bordbøn først.
– Hvem kan det være? – Kom ind!
– Den er til dig. – En hest, til mig?
Du fortalte mig, at når du ser en flot hest, så tænker du på Gud, så jeg ...
I aften er det jul, og så tænker du på Ham, ligesom alle os andre.
Kom herhen.
Tak, Moses.
Så spiser vi.
– Vi må bede først. – Igen, mor?
– Fadervor ... – Hvor er din gave, onkel Travis?
Kom ind!
Sæt jer ved siden af Travis.
Og lad os så bede. Fadervor ...
Tak. Amen.
Vi har fået besøg! Det er også juleaften for ham.
Her.
Jeg anholder dem, men hvis der bliver ballade, så skyd dem!
Hvad skete der?
Smid dem i!
Hej.
Mine sønner ved, det er et arvestykke, men de ville have, du skulle have den.
Må jeg åbne den?
Da de var børn, kastede de brikkerne efter hinanden, så det er godt brugt.
De er rigtig fine!
– Til os? – Jep.
– Hvor kan vi spille? – Fire esser.
Derovre.
– Tak. – Selv tak.
Lad os tage dem.
– Sådan ... Tak. – Slåskamp!
Jaså? Tag den! Og den!
– Og den! – Stå stille!
Sådan!
Jeg slår dit tårn.
Majsgrød, drenge?
Hold lige den!
Syder det? Klap dog i!
Hvor skal du hen?
Se, hvem der er kommet!
– Moses, det er juleaften! – Glædelig jul!
– God jul ... – I lige måde.
Det skulle have været hvidt.
– Her, Junior. – Her, din gamle gedebuk!
Din lille lort! Nu skal du få nogle klø!
Gør det én gang til ... Kom tilbage!
– Ingen skydevåben! – Jeg vil slå dig i hovedet med den!
– Din usle ... – Usle hvad?
Jeg har ham.
– Undskyld, jeg blev revet med ... – Nu skal jeg rive dig!
– Virkelig god kage. – Spis bare.
Det er vores tur, unger. Kom så!
– Kan du bruge den her, onkel? – Det er din stol.
Flot! Tak!
For at gøre det, må du mande dig op.
– Mand dig op! – Kom lidt tættere på mig.
Jeg var ved at vinde, og du var ved at tabe ...
– Jeg var ved at vinde ... – Nej, du var ikke.
Lige et øjeblik.
Vi kan tage en duel. Værsgo.
Stå stille ... Tak!
Tag den og den og den ...
Du skal få!
– Hvor skal jeg lægge den? – Herovre. Midt på gulvet.
– Der! – Vi tager dem, og så ...
Ja, tag dem!
Feje hunde. I angriber altid bagfra!
Det er jul, Moses. Vis lidt næstekærlighed.
Okay.
Undskyld mig.
Der var noget, der stak mig, frue. En bi!
Måske en skorpion. Jeg tror ikke, jeg kan sidde ned ...
Du skulle skamme dig!
– Jeg var ved at vinde! – Tabe.
Vi må omringe huset!
Det må du virkelig undskylde ...
Hvordan er den ko kommet herind?
Da jeg var ung, gik børn i seng juleaften.
Ja, men måske bør jeg tage et bad, før jeg lægger mig.
– Moses, jeg er lige bag dig! – Ikke længere!
Kan man snart få lidt fred og ro her?
Tag ham, Travis!
Du husker, hvad jeg har lært dig.
Takket være dig, mor!
Travis, du må gøre som din mor.
Kom så!
– Kan du ikke lige give mig ... – Spørg din mor!
Nej ...
Travis ... Jeg er desperat. Våben!
– Ingen våben, mor. – Det er ikke et skydevåben.
Han er din. Tag ham!
Sådan, min dreng!
Moses, det er lillejuleaften!
– Op med næverne! – Sig det til ham, ikke mig!
– Nej, det er slåskamp–aften! – Du har ret!
– Han landede på vippen. – Måske kan vi kaste med ham!
– Onkel Travis! – Herop med ham!
– Hvad er det her for noget? – Du skal give din ven en flyvetur!
Det virkede. Kom med en til!
Op med sig!
– Vent, du er der ikke endnu. – Jeg er der næsten!
Op med sig!
Et lille spark bagi ...
– Vi ses. – Tak.
Hvor skal vi hen?
– Se engang, far. – Er det ikke et flot juletræ, far?
Moses, din far sagde altid, at en dag ville den her komme til nytte.
Hvad med skatten?
Den vedkommer ikke mig, men jeg kan godt spørge hende.
Går det an, Moses?
Dine to sønner og jeg vil gerne vide mere om den skat, du nævnte i brevet.
– Ja, skatten, mor. – Nå ja, skatten.
Se jer omkring.
Det er, som der står i Bibelen: Din skat er der, hvor dit hjerte er.
Og jeg tror, jeres hjerter er her, i fred.
Det var vel ikke kun derfor, I kom?
Godt.
Hvor skal du hen, mor?
Til Denver. Jeg har altid gerne villet se en storby.
Den skulle have en lys fremtid.
I kan jo komme og besøge mig. Skal vi sige til næste jul?
Travis.
Moses.
Tekster: Prima Vista